-
2022-04-30 14:12:03+00:00
Да будут санкции!!!!
Шестая волна!!!
Нефть. Свифт (окончательно).
Все - в топку!!!
Читайте подробности
https://lb.ua/economics/2022/04/30/515180_paketniy_vpliv_ekonomiku_chi.html
-
2022-04-30 12:16:33+00:00
Наші Victoria Guerra та Maksym Trebukhov з’їздили в Мощун.
Село, яке орки знищили майже повністю. До тла. Воно ім закривало дорогу на Київ.
Взяти Мощун росіяни так і не змогли.
Сьоголні місцеві намагаються потроху повертатися до життя. Хоча води, світла й газу досі немає.
«Днями приїжджала невістка, ховати бабу.
Розказувала, що вони за тілом їздили у Бучу. Там стоїть чотири рефрижератори з покойніками. Один рефрижератор – на 80 людей. У трьох – тіла цілі, в одному – складені з кусків. Невістка каже, перебрали три рефрижератори, поки бабу знайшли»
Почитайте.
Це блискучий репортаж
Блискучий
https://lb.ua/society/2022/04/30/515245_de_postelit_kleyonku_reportazh_z.html
-
2022-04-29 19:02:42+00:00
Дуже круте відео наших хлопців про вже легендарний фонд «повернись живим».
І те, як він збирає гроші на перемогу України
https://youtu.be/gNkQJ_6ghVU
-
2022-04-28 19:02:37+00:00
Як і обіцяла
Є текст
Є подкаст
Читайте. Слухайте
Слава Героям! Слава захисникам Маріуполя!
***
Героїчна оборона Маріуполя триває вже понад два місяці – стільки, скільки й війна (фактично місто прийняло на себе один з перших ударів, відтоді ситуація лише погіршується).
Сьогодні захист здійснюється силами морпіхів, “Азову”, Нацгвардії і ТрО.
Усі вони, а також сотні жінок, дітей, поранених сконцентровані в підвалах заводу «Азовсталь».
Один з керівників оборони Маріуполя – командир 36 окремої бригади морської піхоти ВМС ЗСУ Сергей Волина.
За його відеоповідомленнями із заблокованого заводу (точніше з того, що залишилося від промислового гіганта) стежить, без перебільшення, вся країна. Але Сергій звертається не тільки до українців, а й до світових політичних, релігійних лідерів, очільників гуманітарних організацій.
Прохання єдине: забезпечити евакуацію поранених, жінок і дітей, дати зелені коридори. У відповідь – тиша. А ситуація щодня погіршується. Хоча, здається, далі вже нікуди.
Кілька днів тому «азовці» показали жахливі кадри з підземного госпіталю – там бракувало найнеобхіднішого. За декілька годин до того, як ми з Волиною записували це інтервʼю, госпіталь розбомбили.
Вщент.
https://lb.ua/society/2022/04/28/515072_sergiy_volina_unochi_bulo_pryame.html
-
2022-04-28 15:11:55+00:00
У 2014 році він боронив Донецький аеропорт. Сьогодні кіборг з позивним Гром - Роман Костенко захищає зі зброєю в руках нашу Миколаївську область.
Поговорили про ситуацію на Донбасі та півдні країни. Загрозу сухопутного коридору до Криму й окупацію всього півдня.
Наразі наші Збройні сили України тримають оборону та чекають на обіцяне озброєння від західних партнерів: артилерію, танки, бойові машини. Їх постачання забезпечить перелом у війні.
Агресор прийшов показати «міць» російської армії. А потрапив у пастку, коли не може піти хоча б без якоїсь перемоги.
«Якщо вони будуть бачити, що втрачають її, бо перемагаємо ми, не даємо досягнути поставлених цілей, Путін може застосувати ядерну зброю. Тактичну, на окремих напрямках, щоб примусити нас до капітуляції або якихось політичних поступок», – припускає в розмові з LB.ua секретар Комітету ВР з питань національної безпеки, оборони та розвідки, нардеп фракції «Голос», ветеран АТО, полковник «Альфи» СБУ Костенко.
https://lb.ua/society/2022/04/28/514997_roman_kostenko_ukraina_dovela.html
-
2022-04-28 10:30:29+00:00
Сергій «Волина»
Командир 36-і окремої бригади морської піхоти ВМС ЗСУ
Один із керівників героічноі оборони Маріуполя.
Великий ексклюзив.
Сьогодні.
На всіх наших платформах.
О 19.05 (за Києвом) - ефір на Радіо Україна - Rádio Ukrajina.
Там же буде розміщено подкаст.
Одразу після - публікуємо на Лівий Берег - LB.UA текстову версію розмови, плюс подкаст
Не пропустіть
-
2022-04-28 10:08:57+00:00
«Другого березня ми зібрали понад 308 мільйонів гривень, зараз отримуємо 20-30 мільйонів на день», – розповідає про збір коштів для допомоги Збройним силам України Олег Карпенко, керівник напрямку роботи з партнерами фонду «Повернись живим». Додаючи: падіння надходжень було неминучим і очікуваним.
«Наше завдання – втримати ті надходження, які є станом на сьогодні», – говорить Олег.
Це справді важливо, адже попри те, що допомога наших західних партнерів нарешті виходить на якісно новий рівень, навантаження на волонтерів усе одно не зменшується. Армії дуже потрібні бронежилети, засоби зв’язку та розвідки, тепловізори, планшети, ноутбуки та автомобілі.
Про потреби Збройних сил співрозмовник LB.ua знає досконало: капітан Олег Карпенко з 2011-го по 2018-й проходив службу у 95 десантно-штурмовій бригаді на командирських посадах, пройшов бої за Красний Лиман, Слов’янськ, Ясинувату, Тельманове, Спартак, шахту «Бутівка». У 2018 році, після звільнення зі служби, приєднався до команди «Повернись живим», відповідав за логістику та комунікацію з підрозділами, закупівлю обладнання, згодом також став тренером з лідерства. На початку 2021 року очолив напрямок фандрейзингу.
Ми поговорили з Олегом про війну та гроші, потреби і проблеми Збройних сил, пріоритети фонду та актуальну ситуацію на фронті.
https://lb.ua/society/2022/04/28/514924_oleg_karpenko_pershi_dni_viyni_mi.html
-
2022-04-26 18:47:31+00:00
З життя окупованого Херсону
Страшні, але важливі свідчення
Дякую
https://lb.ua/society/2022/04/26/514777_mitingi_ukrainu_pripinyayutsya.html
-
2022-04-26 12:00:31+00:00
«серйозно і повноцінно говорити про деблокаду Маріуполя можливо після перемоги в битві за Донбас.
…З іншого боку, битва за Донбас не починається через те, що росіяни не можуть її розпочати поки не візьмуть Маріуполь, або відтягують, як мінімум», - говорить засновник та перший командир полку «Азов» Андрій Білецький.
«Ніхто з нас, ніхто з ветеранів «Азову» - не дивлячись на те, що ми бували в боях і запеклих боях - не відчував і не мав досвіду того, що відбувається зараз в Маріуполі. Такого досвіду з Другої Світової Війни немає в жодному підрозділі жодної армії світу. І те, що відбувається, - це справді історія, не локальна, а глобальна, яка увійде в військові підручники», - додає також він.
Саме з ним ми вирішили поговорити про поточну оборону Донбасу, «другу фазу» війни, загрози для Харкова, Києва і Львова та поняття українського націоналізму.
https://lb.ua/news/2022/04/26/514708_andriy_biletskiy_mariupol.html
-
2022-04-25 12:34:57+00:00
«Ми все відбудуємо», — рефрен, що дає надію на майбутнє відновлення українських міст, однак який не має термінів придатності. Водночас зруйновані міста — це передусім люди, яким уже зараз немає де жити.
Так, є переселенці, котрим пощастило знайти дешеве або безоплатне тимчасове житло за кордоном чи в Україні.
Однак таке житло закінчується, бо власники, які хотіли прихистити людей задарма, уже давно це зробили. Водночас переселенці все частіше стикаються із захмарними цінами на оренду квартир і навіть відсутністю будь-яких пропозицій, наприклад, якщо мають маленьких дітей чи тварин.
Це геть не стимулює людей евакуюватися у відносно безпечні регіони, а тих, хто все ж виїхав, спонукає повертатися.
Однак часто повертатися вже немає куди. А війна триває і, попри все, люди й надалі евакуюватимуться. У центральні й західні області далі прибувають мешканці Луганської, Донецької, Харківської областей. Лише в Маріуполі до війни проживало пів мільйона людей. До мешканців східних областей уже також можна додати тих, хто поступово евакуюється з Херсонщини, Миколаївщини.
На звільнених територіях люди виходять з укриттів, де провели місяць, і опиняються в ситуації, коли дім уже зруйновано, а альтернатив ніхто не пропонує. У той час як частина помешкань стоїть порожніми, чекаючи на тих, хто може заплатити більше, влада
пропонує людям без житла місце у спортзалі чи школі.
Якщо пощастить.
Якщо не пощастить — доведеться повертатися в напівзруйновану квартиру і чекати на компенсації.
Що можна зробити, аби ефективно допомогти людям знайти житло вже зараз — у матеріалі LB.ua.
https://lb.ua/society/2022/04/25/514447_oskolki_raketi_vpeklisya_kilim_yak.html
-
2022-04-25 11:43:29+00:00
Сьогодні вночі Львівщину знову обстрілювали
Слава Богу, обійшлося без загиблих
Але наразі в «біженський столиці», яка довгий час вважалася чи не найбезпечнішим місцем країни (наразі на території області знаходяться - за даними мобільних операторів - понад 450 тисяч плюс людей) дуже неспокійно.
Це інтерв’ю з очільником Львівської ВЦА Максимом Козицьким ми записали одразу після попереднього обстрілу регіону. Коли, внаслідок влучання на СТО, загинули люди. Поки пару днів готували до друку - ще один обстріл.
Втім, ця розмова не тільки про війну. Але й про подальше мирне життя.
Так, ОП запускає зараз програму, згідно якої Уряд Украіни може викупити квартири у практично добудованих нових будинках, щоб швидко все завершити і заселити людей.
Пріорітет - територіям, які знаходяться поблизу великих підприємств, аби заразом вирішити питання з роботою.
«Ми сподіваємося, що якась частина населення залишиться на території області. Це людський потенціал, і для нас важливо, щоб люди знайшли свою домівку. Тому що ми розуміємо, що, звичайно, за короткий період відновити повністю розбомблені міста сходу нереально», - додає Козицький.
Приємний бонус: ви можете не тільки читати, а й слухати – доступним є подкаст: програма «Година зі Сонею Кошкіною» від «Радіо Україна - Rádio Ukrajina» що мовить з Праги.
https://lb.ua/news/2022/04/25/514624_maksim_kozitskiy_chi_mozhlivi.html
-
2022-04-23 12:29:46+00:00
Віталій Дейнега назавжди увійде в сучасну історію України як засновник найбільшого і найпотужнішого волонтерського фонду «Повернись живим».
2014 року кожен другий тепловізор наших військових був придбаний коштом Фонду. Усі вісім років російської агресії «Повернись живим» системно допомагав армії.
У травні 2020-го Віталій вирішив відійти від оперативного управління Фондом, передавши повноваження голови колишній очільниці Мінвету Оксані Коляді (нині Фондом керує Тарас Чмут), а сам почав готуватися до здійснення давньої мрії – навколосвітньої подорожі, в яку й стартував наприкінці 2021-го.
Але 24 лютого 2022-го все змінило. Повернувшись до Києва, Віталій заснував нову ініціативу – «Український свідок».
«Ми з командою намагаємося робити знімок епохи, знімок оцих історичних подій. Бо, приміром, коли ми говоримо про Другу світову, там дуже багато білих плям. Бо коли війна, всі сконцентровані на руйнуваннях, на стражданнях, бойових діях, але при цьому країна живе. Так, у доволі незвичний спосіб, оце і є доволі цікаво», – пояснює Дейнега. «Це маленькі історії про маленьких людей. Але насправді подвиги. Вони не мають права залишитися непоміченими», – додає.
Мета – не просто фіксувати знімок епохи, а й постачати якісний контент для західних ЗМІ.
Усі ми пам’ятаємо, якою високою була зацікавленість світу Україною у 2014-му. Але, природно, з часом вона знизилася.
«Хвиля неодмінно спаде й цього разу, це просто природний процес, але наше завдання – зробити так, щоб це сталося якомога пізніше», – зазначає Віталій.
Про все це – у розмові з LB.ua.
П.с. Подкаст теж робили, трохи піз ніше додам Радіо Україна - Rádio Ukrajina
П.п.с. В самому тексті дуже багато посилань на чудові відео «Українського свідка». Ми їх в так регулярно публікуємо, а тут випала нагода зібрати все в одному місці
https://lb.ua/news/2022/04/22/514202_vitaliy_deynega_strah_pid_chas_viyni.html
-
2022-04-22 12:14:20+00:00
- яка доля чекає на ООН – її можна реформувати чи все ж краще розпустити.
- Чому генсек Гутерреш довго не хотів втручатися в російсько-український військовий конфлікт, і чому після 24 лютого в Кремлі перестали відповідати на його дзвінки.
- Чи реально на базі ООН створити міжнародний трибунал проти РФ, засудивши її за скоєні воєнні злочини проти України.
- Чому постпред РФ Небензя горітиме в пеклі. - Як західні посли ходили до резиденції РФ в ООН їсти кулеб’яки.
- Скільки російських агентів на квадратний метр штаб-квартири Організації в Нью-Йорку.
- Якою буде роль ООН в Україні в найближчі десять років – усе це далі в інтерв’ю постійного представника України при ООН Сергія Кислиці
https://lb.ua/world/2022/04/22/514329_sergiy_kislitsya_nebenzya_goritime.html
-
2022-04-22 10:01:31+00:00
Маріуполь…
Почитайте
Жити на кістках людей я не хочу. Повернутись у Маріуполь я не зможу. Там нічого не залишилось. У мене тепер навіть фотографій сина немає – всі згоріли. Уся історія мого життя залишилася там.
https://lb.ua/society/2022/04/21/514212_ya_bachila_z_vikna_yak_znishchili_budinok.html
-
2022-04-21 12:13:43+00:00
Важливо почитати тим, хто втратив своє житло
Механізм подальшого відновлення
https://lb.ua/society/2022/04/21/514186_modulnih_budinkah_rozmistili_vzhe.html
-
2022-04-21 10:35:04+00:00
Рубрика: с особым цинизмом
«За жизнь и мир»
Понимаете, да?
Сначала они все хором рассказывали, как хорош русский мир, а теперь вот - за жизнь и мир
https://lb.ua/news/2022/04/21/514199_kolishni_nardepi_fraktsii_opzzh.html
-
2022-04-21 08:53:55+00:00
Наприкінці минулого тижня релігійний світ України добряче струснуло.
Рядовий священник УПЦ МП з Дніпропетровщини звернувся до суду Пентархії з проханням засудити патріарха Кирила (якому формально підпорядкована УПЦ МП) за те, що він роками пропагував «рускій мір», який у результаті створив усі передумови до повномасштабної війни Росії проти України.
Якщо світською мовою і дуже спрощувати, то суд Пентархії (суд пʼятьох) – найвищий орган, до якого в принципі можна апелювати у світовому православʼї. Пентархія (складається з пʼяти представників найдавніших престолів) збирається нечасто, але її рішення спричинюють тектонічні зрушення. Останнє було 450 років тому – зняття патріаршества з митрополита Никона (послідовники якого відомі як старовіри).
Власне, процедуру підготовки церковного суду щодо Кирила запущено ще наприкінці минулої осені. Причина – вторгнення РПЦ на канонічні території Александрійського патріархату в Африці з намаганням заснувати там свої парафії. Знову ж таки, якщо на світський лад, то можна провести аналогію із загарбанням Росією Донбасу та створенням там "ДНР"/"ЛНР". Причина – визнання Александрійським патріархатом ПЦУ. Така собі помста.
Оскільки до африканського питання долучилося українське, то є всі шанси, що Пентархія
а) пришвидшиться;
б) вирок буде не номінальним, а дійсно жорстким.
Нині з цією вимогою виступають, зокрема, понад 400 священників МП. Їхнє київське начальство вдає, ніби нічого не відбувається. «Ігнорувати нас уже не вийде, нас не двоє і не троє, нас дуже багато», - говорить ініціатор гучної заяви, священник Андрій Пінчук із села Волоське на Дніпропетровщині.
Про те, що спонукало його до такого кроку, чому УПЦ МП схаменулася тільки зараз і яке майбутнє чекає її – в розмові з LB.ua.
https://lb.ua/news/2022/04/21/514023_svyashchennik_upts_mp_andriy_pinchuk.html
-
2022-04-20 17:45:19+00:00
Раджу почитати
https://lb.ua/society/2022/04/20/514070_yak_trimatisya_koli_kinchayutsya_sili.html
-
2022-04-20 09:18:43+00:00
З початку війни депутати різних рівнів виходять з лав ОПЗЖ та інших проросійських партій, діяльність яких призупинена РНБО.
В деяких місцевих радах фракції колаборантів заявляють про саморозпуск.
З одного боку, це добре.
З іншого - може призвести до втрати кворуму та здатності ухвалювати рішення у 91 місцевій раді. Зокрема, в Одеській міській, районній та обласній радах.
Щоб вирішити проблему, парламентський комітет з питань місцевого самоврядування працює над комплексним законопроектом. Зокрема, рекомендують на період воєнного стану та 90 днів перехідного періоду після війни «опустити» планку кворуму для прийняття рішень до ½ від депутатського складу.
Щодо 17 рад Донецької, Луганської та Запорізької областей, де понад 50% депутатів представлені забороненими партіями, додатково пропонують розширити повноваження президента для запровадження військових адміністрацій.
Такі зміни парламент може ухвалити вже найближчим часом, - про це докладно в інтерв`ю LB розповів голова підкомітету з питань адміністративно-територіального устрою Комітету Верховної Ради з питань організації державної влади, місцевого самоврядування, регіонального розвитку та містобудування Віталій Безгін.
https://lb.ua/news/2022/04/20/514058_vitaliy_bezgin_potribno.html
-
2022-04-20 07:45:41+00:00
Что меня прям умиляет, так это мамаши срочников (!) с «Москвы» и их выжившие сыночки-военные преступники, которые вопят:
- Вы представляете, в МИРНОЕ время…!
Суки. Полтора месяца они напрямую участвуют в боевых действиях. Расстреливают Змеиный. Ехали высаживаться в Одессе. И у них, мразей, «мирное время».
-
2022-04-19 12:39:31+00:00
Киев
Мой родной и такой любимый город
https://lb.ua/society/2022/04/19/513933_yak_viglyadayut_budinki_kiieva.html
-
2022-04-18 18:53:23+00:00
Фактично вбито кожного десятого городянина, що опинився в окупації: у місті, населення якого до війни становило приблизно 42 тисячі осіб, після приходу росіян залишилось приблизно 3,6-4 тисячі осіб.
LB.UA навідався до стражденного містечка, що потроху повертається до життя.
https://lb.ua/society/2022/04/18/513829_misto_bolyu_i_strahu_yak_bucha_ne.html
-
2022-04-17 14:27:17+00:00
Люблю такі новини
Дуже
Слава ЗСУ!
https://lb.ua/society/2022/04/17/513752_vtrati_rf_viyni_z_ukrainoyu_dobu.html
-
2022-04-17 09:21:47+00:00
Большое интервью Президента для онлайн медиа
https://lb.ua/news/2022/04/16/513681_volodimir_zelenskiy_mi_zvyazku_z.html
-
2022-04-16 12:54:18+00:00
Принт футболочек, которые начали штамповать в мордоре
Уверена, найдётся до хРена е…ых, которые за это заплатят и на себя это наденут. Может, даже на девятое мая
Только принт какой-то слишком гуманный.
Надо бы руку той женщины, которую дочь узнала по маникюру.
Или убитого велосипедиста (которого захерачиои из танка. Велосипедиста! Из танка!).
Или братскцю могилу у церкви.
Ну, а что.
Они ж, суки, хотят повторить.
Так пусть знают, на что подписываются
Мрази
-
2022-04-15 12:47:29+00:00
Вся правда про того самого півника
Уцілілий півник уже став символом цієї війни - поруч із банкою помідорів, Привидом Києва та соняшниковим насінням.
Крихка кераміка, напряму пов’язана з українським побутом, яка пережила вибух авіабомби, ще й у такий неможливий спосіб - ця історія не могла не перетворитися на мем.
Але її значення більше, ніж просто інформаційні хвилі у сфері соцмереж
https://lb.ua/culture/2022/04/15/513419_pivnik_yak_simptom_kolektivna.html
-
2022-04-15 06:49:35+00:00
До війни ім'я Наталія Кривда – професорки, філософині – асоціювалося в першу чергу з академічною наукою. Також – з роботою над розвитком української культури.
З початком війни Наталія стала рядовою волонтеркою у фонді «Повернись живим». «Видається, що все моє попереднє життя – академічна діяльність, багаторічне викладання, експертна діяльність – готувало мене до того, щоб я була «пані на гарячій лінії»: брала слухавку і намагалася слухати і чути, адекватно відповідати, коректно пояснювати, приймати запити і передавати їх далі в роботу. Це, напевно, найважливіша робота в моєму житті», – говорить Кривда.
Її перевтілення, щире захоплення новою справою вкотре доводить: під час війни не буває «великих» чи «маленьких» справ. Кожна робота можлива.
І кожен може бути корисним.
Розмова з Наталією Кривдою також доступна для прослуховування у форматі подкасту, що його було записано для програми "Година зі Сонею Кошкіною" для "Радіо Україна", яке мовить з Праги.
https://lb.ua/society/2022/04/15/513483_nataliya_krivda_bolyache_koli.html
-
2022-04-14 11:00:50+00:00
Діти в темних кімнатах наодинці зі своїми ґаджетами — це реальність багатьох українських родин під час війни. І добре, якщо цей ґаджет є де зарядити і він може підключитися до інтернету з бомбосховища. Для частини дітей в Україні навіть така опція — розкіш.
Однак у тих областях, що перебувають у відносній безпеці, а також на звільнених територіях поступово відновлюється освітній процес, дистанційно або очно.
Як це відбувається і що буде з освітою далі — у тексті LB.ua.
https://lb.ua/society/2022/04/14/513326_sadochki_shkoli_universiteti_chi_ie.html
-
2022-04-13 20:21:33+00:00
«Никто не выжил, все сгорели»
https://youtu.be/IDjEXrVWi8I
-
2022-04-13 09:09:39+00:00
Економісти та експерти обговорюють і шукають варіант «плану Маршалла для України».
Розробити такий план допоможе досвід країн, які мали «повстати з попелу» війни і навіть увійти до підручників зі своїм економічним дивом.
Всесвітня історія має багато прикладів реконструкції країн після бойових дій.
Ярослав Железняк, дякую за цей текст!
https://lb.ua/economics/2022/04/13/513199_5_istoriy_ekonomichnogo_uspihu_pislya.html
-
2022-04-12 11:06:05+00:00
- чому Бог допускає війну та масові страждання?
- як не зневіритися після жахів Бучі та Ірпеня?
- чи зможемо ми колись пробачити росіянам?
- як ПЦУ переживає військову навалу?
- чи готова вона – та на яких умовах – прийняти до себе не просто парафії, а й вищих архієреїв МП, які вирішили розірвати стосунки з російською церквою?
- чи можливо забрали Лаври в МП?
- яке загалом майбутнє чекає на РПЦ і яка вірогідність того, що суд Пентархії позбавить Гундяєва патріаршого сану?
Велика розмова з очільником ПЦУ митрополитом Єпіфанієм
Бонус: можна не тільки читати, а й слухати підкаст. Як ви і просили)
https://lb.ua/society/2022/04/12/513128_mitropolit_epifaniy_mi_gotovi.html
-
2022-04-12 10:36:53+00:00
Господи, какие потешные полудурки.
«Народные республики».
В западных областях
Ага)))
Чучела вы куриные, у вас это на юге и востоке не получилось. Где вас типа с цветами готовились встречать.
На деле - погнали сраными тряпками
Простые безоружные люди
С гимном Украины и желто-голубыми флагами
А вы - западные области ))))
Хрен вам, а не наша страна. Даже маленький ее кусочек
Валите за своим кораблем, мрази проклятые
https://lb.ua/society/2022/04/12/513187_kreml_planuvav_stvoriti_narodni.html
-
2022-04-11 20:15:08+00:00
Невідома отруйні речовина
Попередньо - хімічна зброя
В Маріуполі
https://lb.ua/society/2022/04/11/513131_polk_azov_povidomiv_shcho_rosiyski.html
-
2022-04-11 08:38:00+00:00
Дважды новость перечитала, так она мне нравится)
https://lb.ua/society/2022/04/11/513022_svyashcheniki_upts_mp_vimagayut_viddati.html
-
2022-04-11 08:04:15+00:00
https://lb.ua/news/2022/04/11/512987_lyudmila_denisova_voni_taki_yak.html
-
2022-04-11 08:02:56+00:00
З початком війни у Офісу омбудсмена, очолюваного Людмилою Денісовою, роботи побільшало в рази. Українські бранці в Росії; катування наших громадян загарбниками – знищення, тортури, зґвалтування, примусова депортація.
Все це фіксується та документується як військовий злочин – для майбутніх судів. Окрім того, на території України знаходиться чимало військовополонених РФ.
В майбутньому всіх буде обміняно на наших воїнів та цивільних, але наразі росіян так багато, що йде робота зі створення для них спеціального табору.
«У нас є низка покинутих колоній. Зараз вирішуємо питання, щоб одну із них «розконсервувати» і передати Міноборони», - пояснює Людмила Денісова.
Розповідаючи про свою зустріч з полоненими російськими офіцерами, які наразі перебувають в одному із місць тимчасового утримання (як звичайні затримані), вона не приховує обурення. «Скаржилися, що дуже хочеться «палити та солоденького». Все інше у них ок. «Палити і солоденького»!».
Додає: «Один зі старших офіцерів мені в обличчя казав, що завдання у нього було – за два дні взяти Київ. Під час нашої бесіди, ясно відчувалося: він би дуже хотів, щоб на його місці була би я і щоб не я з ним розмовляла, а він би мене допитував».
За родом діяльності, в ці дні Денісова бачила не просто багато, дуже багато, але коли говорить про Бучу, її голос тремтить. «Коли ти бачиш руку з манікюром, яка стирчить з землі… Чи шматок трикотажної тканини бежевого кольору «в сердечки» і розумієш, що то така тканина… така тканина, це точно дитячий одяг… Там лежав один кросівок…, я його підняла – 33 розмір. Точно, як у моєї внучки. Я – омбудсмен, але коли іноземні партнери питають чим нам допомогти, я перш за все прошу зброю, зброю і зброю для України!».
https://lb.ua/news/2022/04/11/512987_lyudmila_denisova_voni_taki_yak.html
-
2022-04-10 14:49:34+00:00
Туалети в будинках…
Асфальт на вулицях…
“Буряти казали, що приїхали нас піднімати з колін. А самі дивувалися, що в нас є туалети в будинку і асфальт на вулиці. "А у нас таких машин нет".
І воно приїхало мене визволяти!" Ольга Сімонова розповідає про окупацію та звільнення Димера.
https://lb.ua/society/2022/04/10/512877_iz_gostomelya_rosiyani_vertalisya_zli.html
-
2022-04-08 11:42:27+00:00
Думала, я уже видела все ((((
Но нет
Ах же вы бляди проклятые
Будьте прокляты вы
Ваши самки
И выблядки, которых они - по непонятному недоразумению - производят на свет
Пусть все они на хер сгорят.
Или утонут. Как четырёхлетний Сашенька. С бабушкой. В лодке под Киевом.
А потом наше ЗСУ захерачит по вашему ебаному Кремлю ракетой с надписью «За дітей». Наших, українських дітей. Яких ви вбили вже понад дві сотні (це - тільки ти, кого точно встановили).
А скільких ви, паскуди, зґвалтували, понівечили?
Я сама ехала с мамой и Эстер в таком поезде (и с Гатькой-паразитом, куда же без него). Прекрасно понимаю весь ужас и отчаяние эвакуации. Когда ты физически не можешь переступить с перрона в вагон. Тут - твой город. И твоя земля. Здесь все - ТВОЕ. Какого черта, блядь?
Но твой ребёнок уже в вагоне. Значит, у него есть шанс на жизнь. И ты не можешь остаться.
По четыре человека на каждой нижней полке. По два - на верхней. Третьи тоже заняты.
Проходы и тамбуры заняты.
Но я вспоминаю эти 18 часов до Львова со светлой улыбкой - так люди друг-друга поддерживали и старались помочь.
А ещё у нас даже был кипяток. И мыло в уборной (русские бы его наверняка спиздили).
Ехали ночью - без света, понятно. Долго стояли в полях, пропуская эшелоны с техникой на Киев.
Шесть раз меняли маршрут (аэропорт в Ровно бомбили).
В момент посадки в поезд, на киевском вокзале работала ДРГ.
Или работали? Не знаю - единичное число или множественное.
Нам повезло, мы вырвались.
Всем тем, кто остался на вокзале Краматорска - цветущего, красивого, украинского Крама - нет.
39 человек (это - окончательная цифра?).
Из них четверо - дети.
87 ранены, с разной тяжестью
Их мамы и бабушки.
В отчаянной надежде вырваться из надвигающегося ада.
На этом вокзале мог остаться каждый, абсолютно каждый из нас.
Кожен
Как же я ненавижу вас, русские мрази!!!
https://lb.ua/society/2022/04/08/512725_rosiya_vdarila_raketami.html
-
2022-04-06 13:08:09+00:00
Ірпінь. “По мирних стріляли цілеспрямовано, їх холоднокровно катували, скоювали сексуальне насилля, фізичне та моральне, використовували як рабів”…
Щоб зафіксувати наслідки біснування ворога, журналістка LB.ua 5 квітня проїхала 50 кілометрів Київщиною разом з командиром штурмової групи окремої роти Територіальної оборони Ірпеня Олександром на псевдо Севас.
https://lb.ua/society/2022/04/06/512491_lyudey_znishchuvali_z_boyovih_mashin.html
-
2022-04-06 08:34:41+00:00
Доїхати туди звичайним шляхом неможливо, підірвано міст. Можна лише лісами, полями, об'їзними шляхами. Це дуже довго і небезпечно", - розповідає фотокореспондент LB.ua Максим Требухов, який поїхав у Бородянку разом з волонтерами Загонів швидкого реагування Товариства Червоного Хреста України.
"Центральна вулиця вся в залишках техніки, розбиті всі фасади будинків. Видно, що там був бій. Також у центрі міста будинки розбиті авіацією. На них дивиться бюст Тараса Шевченка, весь в отворах від куль. Росіяни явно намагалися його розстріляти", - передає кореспондент.
Розстріляти пам’ятник…
https://lb.ua/society/2022/04/06/512464_fotoreportazh_z_borodyanki.html
-
2022-04-05 23:40:11+00:00
Сашенька
Всего четыре - на год и два месяца старше моей Эськи
Пытался выбраться с бабушкой на лодке
Моя мама тоже бы погребла куда и как угодно ради ребёнка
Она бы в ад сошла, чтоб ее собою прикрыть
Как и я, собственно. Но уже за них двоих. Сошла бы в ад и переманала бы там - на хер - всех чертей. За них двоих.
Лодка опрокинулась.
Бабушка (я так понимаю, ей лет около 60 было. Может, чуть больше, но какая, блин, «бабушка») погибла
А потом нашли Сашеньку.
Невозможно вместись, что сейчас переживает Мама. И дочь
Будьте прокляты, мрази!
Пусть ваши матери - персонально каждого из вас - тонут в холодной мартовской воде. И туда же летят ваши поганые выблядки. Будьте прокляты. Все вы. И ваша гребаная кровавая земля
(Если меня опять заблокируют, я не виновата. Ходите в телеграм мой тогда)
https://lb.ua/society/2022/04/05/512427_kiivshchini_znayshli_tilo.html
-
2022-04-05 14:55:00+00:00
Після звільнення Київської області багато жителів столиці почали повертатися до міста.
Але влада просить не поспішати.
Ще рано.
Чому так? Як Київ укріплює оборону? Що відбувається на околицях? Як живе місто?
І - головне - які висновки зроблені з гірких уроків Маріуполя, Харкова, Чернігова, інших міст-героїв
Поговорила з заступником військово-цивільної адміністрації столиці Андрієм Крищенко.
Читайте, щоб знати
https://lb.ua/news/2022/04/05/512365_andriy_krishchenko_mozhna_vbivati.html
-
2022-04-04 15:58:56+00:00
Дуже важливий текст
Для розуміння процесів
- Що таке воєнний злочин згідно з міжнародним правом?
- Хто в сучасній історії визнавався воєнним злочинцем і які на нього чекали наслідки?
- Чи реально довести провину Путіна?
- Що конкретно дасть Україні факт визнання російських військових, керівництва, Путіна особисто воєнним злочинцем?
- Хто може розслідувати воєнні злочини Росії в Україні?
Ці та інші питання, пов’язані з відповідальністю Росіі за геноцид, знищення українців.
Наш Александр Демченко розставив крапки над «і» в простій і зрозумілій формі - «карток».
Читайте , щоб бути компетентними.
https://lb.ua/world/2022/04/04/512163_putin_bucha_irpin_gaaga_yak_mozhna.html
-
2022-04-04 15:00:41+00:00
В ці непрості часи по-особливому відчувається підтримка друзів.
Справжніх друзів.
Такими для українців є, зокрема, чехи.
Наразі в Чеській республіці уже перебуває понад триста тисяч українських біженців - переважно жінки і діти.
Звісно, після завершення війни майже всі повернуться додому, але наразі життя тимчасово потрібно починати з чистого аркуша.
І чехи в цьому дууууууже допомагають.
А ще є допомога гуманітарна, політична.
«Європейський союз вже створює плани для відродження Маріуполя, щоб місто могло стати символом відродження України”, – заявив у розмові з Радіо Україна - Rádio Ukrajina колишній речник місії ЄС у Києві, а нині аналітик дослідницького центру Європейські цінності Давід Стулік.
І це ще не все.
Як відомо, з липня Чехія головуватиме в ЄС.
Стулік додав, що Україна буде пріоритетом чеського головування в ЄС.
«Ми будемо битися як леви за те, щоб Україна отримала європейську перспективу, перспективу повноправного членства в ЄС”, – зазначив він.
https://lb.ua/society/2022/04/04/512240_ievropeyskiy_soyuz_vzhe_dumaie_pro_plani.html
-
2022-04-04 11:27:24+00:00
Полный список мразей и убийств, зверствовавшмх в Буче
Каждого. Каждого надо найти и уничтожить
https://lb.ua/society/2022/04/04/512234_ukrainska_rozvidka_oprilyudnila.html
-
2022-04-04 10:55:21+00:00
Чому вони такі звірі?
Такі нелюди?
Це питання задають собі всіх, хто бачив звірства Бучі, Гостомеля, інших містечок Київщині.
Відповідає Олег Покальчук
https://lb.ua/society/2022/04/04/512198_navishcho_rosiyani_vbivayut_tsivilnih_i.html
-
2022-04-04 10:33:43+00:00
https://lb.ua/society/2022/04/04/512224_kiievi_proshchayutsya_z_maksom_levinim.html
-
2022-04-03 22:10:18+00:00
Три дня
Три долгих дня я писала этот текст (обычно я пишу быстро и без сантиментов. На текст сопоставимого объема трачу максимум три часа. ОК, четыре. Но не больше).
Как последняя возможность сказать тебе «спасибо».
За наши смелые, весёлые и счастливые десять с гаком лет.
Сказать, как сильно я люблю тебя («Сонь! Ну, Сооооонь! Прекрати. Неудобно ж», - шикнул бы ты).
Как хорошо было нам работать в паре: журналист-фотокор (формальное «шеф-редактор»-фотокор всегда было для нас вторично. Говно все эти должности).
Мы оба пришли в профессию в 15 лет.
Да, в 15.
Идиоты какие-то, верно?
Но мы всю жизнь знали: это - наше.
И нюхом буквально чуяли «своих».
Эта идентификация была важна.
Думаю, во многом именно поэтому мы - с нашими непростыми характерами - продержались вместе так долго и так плотно срослись.
Душами срослись.
Уголовные дела, Майдан, война, твой «Afteilovaisk”, моя книга, опять война, наша повседневная работа, радости и счастье обычной жизни, работа, война, работа, работа, масштабная война.…
А потом этот гребаный лес под Киевом. … наши с Inna Varenytsia метания. Цепляния за какую-то совершенно идиотскую надежду: «а давай его поищем ещё через РПЦ».
Господи, конечно, это же так просто и очевидно. Я для РПЦ - классовый враг, но готова как угодно просить/унижаться/канючить, лишь бы его нашли живым.
В плену.
Главное - живым.
Но потом казенное в трубке:
- Кажется, его нашли. Ты сможешь опознать по фото?
- Да.
- Ой, извини (это уже на сл день) это - не то тело. Он - вот. Посмотри.
Ну и провал.
И трое суток на несчастные 15 тысяч знаков.
Завтра в 11 утра состоится прощание в Михайловском соборе.
Ты не был религиозен, но всегда меня в этом поддерживал. И очень радовался, когда создавалась ПЦУ.
Завтра наш Владыка Епифаний совершит последний чин.
Это правильно и достойно.
Я не смогу даже придти.
На нашу Михайловскую площадь.
Между моим домом и нашей редакцией.
Площадь, где у тебя была первая выставка по Иловайску.
Где мы тусили, висели, радовались и гуляли. Где сто раз встречались и писали миллион интервью.
Я уехала на третий день войны - наши сб-шники выставили буквально силой - я у русских была в списках на плен. Выбора особо не оставалось - в Киев заходил ДРГ.
Умом я понимала, что живая и на свободе я сделаю больше. Гораздо больше.
Я этих блядей буду до самой последней ступеньки ада гнать.
За себя и теперь уже за тебя.
Слово - мощнейшая сила. Я владею им в совершенстве.
Но совесть ещё иногда мучает - домой, домой. Я остро хочу домой.
Дорогой Maks Levin
Это - мое последнее спасибо.
И прости
Я не стала помогать тебе лезть в пекло в начале войны. Хоть и соврала, что не получилось.
Но все равно не уберегла.
Прости.
Я тебя очень, сильно, чрезвычайно люблю.
Ты - свой.
Я обязательно отомщу.
В том числе физически.
Спи.
Все будет
https://rus.lb.ua/society/2022/04/03/512156_pamyati_maksa_levina_.html
-
2022-04-03 15:17:51+00:00
Скоро
Очень скоро ЗСУ полностью освободит Мариуполь.
Наши полноценно зайдут в город.
Страшно даже представить, что они там могут застать.
После Ирпеня и Бучи.
Это ещё впереди.
-
2022-04-03 11:28:55+00:00
Вчера, по понятным причинам, я как-то пропустила мимо все, что не касалось Maks Levin
Да, я знала, что наши зачищали Бучу, но как-то не смогла сконцентрироваться
Сегодня вот сконцентрировалась(
На свою голову(
Эти фото делал наш Maksym Trebukhov
И мы опубликовали не все (по понятным причинам).
Нет никаких слов, чтоб описать ужас произошедшего.
Массовые смерти невинных людей
Полусоженных женщин на земле, обложенных шинами (даже представить страшно, что пережили они перед смертью).
Удавленного мужчину в канализационном люке.
Горы, просто горы трупов вдоль дороги.
С завязанными руками.
Мужчин, женщин, всех.
И один наш снимок - вот такая дорога с трупами, а рядом стоит местный житель, придерживает велосипед, а на нем - мальчишка лет десяти.
Они не просто все это видели.
Они жили в этом аду месяц.
И даже выжили.
Они - счастливчики.
Не всем так повезло.
Про раскореженный, разбитый город, который был до войны настоящей «картинкой», уже молчу
Город можно отстроить (хоть и не сразу), замученных не вернуть.
И не истребить ненависть в сердцах тех, кто выжил.
Кто видел это. Хотя бы только и на фотографиях.
***
До войны я не особо интересовалась психологией массового садизма.
Как-то не доводилось.
Просто понятно, что психически здоровый адекватный человек не может творить тааааакое. Не может.
Ну, ок, ты получил приказ. У тебя есть оружие, ты чувствуешь власть. Пусть даже твой напарник - отморозок и ему все равно. Но зачем же таааак? Как это вообще возможно? Ты же где-то жил в семье, воспитывался, у тебя есть близкие…
Я не могу этого вместить.
Просто не понимаю.
***
Зато мне отлично понятно, что прощения за такое быть не может.
Никогда.
И суда быть не может.
Просто все; все русские, которые там стояли и зверствовали, их надо уничтожить.
Каждого.
Без исключения.
Гааги они не заслуживают.
Как, в своё время, Израиль отомстил за гибель 11 своих спортсменов.
Так и тут.
Уничтожить каждого.
Спокойно, методично, с холодной головой.
***
И, да, напоминаю, что согласно закону о национальном сопротивлении, каждый из нас может убивать оккупанта чем угодно и как угодно.
Хоть вилами. Хоть вилкой.
Чем больше, тем лучше.
И ничего нам за это не будет.
Убить хотя бы одного русского военного преступника - это теперь радость, честь и привилегия
https://lb.ua/society/2022/04/03/512085_zvilneni_zruynovani.html
-
2022-04-02 12:50:10+00:00
Эта история - о жизни в оккупации в одном из сел Броварского района
Почитайте
https://lb.ua/society/2022/04/02/511987_priyshlo_troie_soldatikiv_rokiv.html
-
2022-04-02 09:40:00+00:00
Никогда не думала, что мне придётся такое писать
Но это правда
Наш Макс Левин
Наш светлый, замечательный Макс…
Коллега (больше десяти лет вместе), друг, родная душа…
Все, больше я написать ничего не могу.
Извините.
Соберусь с силами и позже - обязательно
Не сейчас
https://lb.ua/society/2022/04/02/512000_zaginuv_dokumentalist_i_fotograf.html
-
2022-04-02 06:01:09+00:00
Я стояла на площі Ринок и смотрела, как закутывают в специальный защитный материал легендарные статуи.
Процедура длилась несколько часов.
Все это время я была там.
- Мама, я замёрзла, - ныла Эська.
- Я тоже замёрзла, потерпи ещё немножко.
И мы обе стояли и смотрели.
Очень тяжело было смириться с тем, что в украинском Львове, тыловом Львове, временной беженской столице, спокойно и методично готовятся к тому, что уже происходит в других украинских городах.
И думают, в том числе, о сохранении культурного наследия.
Очень правильно и очень своевременно.
Очень.
Просто, повторяю, тяжело было это вместить.
Когда статуи закрыли, а мы с Эськой окончательно замёрзли, я позвонила нашему редактору отдела «Культура» Ksenia Bilash и попросила сделать этот материал.
О том, как во время войны сохраняют культурное наследие - музеи, галереи, памятники, архивы.
Это важно, очень важно.
Уберечь и сохранить.
Ведь это все - код наш генетический. В том числе из этого мы состоим.
Почитайте
https://lb.ua/culture/2022/04/01/511860_vid_arhitekturi_virtualnih.html
-
2022-04-01 15:18:48+00:00
Текст, который я очень ждала
И теперь с удовольствием делюсь с вами.
Наши редактора отделов «Мир» и «Экономика» работали над ним долго и кропотливо
Чтоб детально, выверено, со всеми подробностями.
Итак.
Всем понятно, что Россия войну проиграет.
И что заплатит за все, что натворила.
На языке международного права это называется репарации и контрибуции (точнее, термин устарел и сейчас это просто компенсации).
Но какая конкретно процедура?
Что для этого надо?
В какие сроки?
Во всем разобрались, докладываем вам
Читайте, чтобы знать
И быть компетентными
https://lb.ua/economics/2022/04/01/511804_kompensatsii_vid_rosii_yakomu.html
-
2022-04-01 05:07:21+00:00
Вилки и ложки.
Не из сервиза какого, самые простые, гостиничные.
Уходя с ЧАЕС, доблестная вторая армия мира намародерила вилки и ложки
Про туалетную бумагу ничего не сказано (нашим просто не придёт в голову на такое обращать внимание), но ее, подозреваю, тоже.
А накануне эти аборигены катались по Рыжему лесу. К которому даже за пару километров приближаться запрещено - так от него фонит.
Надеюсь, они провели там достаточно времени.
Ну, че, раз приехали уже.
Надеюсь, им не во что переодеться и всю радиацию они повезут домой, в Мордор и щедро поделятся ею с русским миром.
Упыри проклятущие.
Вилки и ложки.
Добавить, в принципе, больше нечего
https://lb.ua/society/2022/04/01/511829_vidstupayuchi_rosiyani_vkrali_z_chaes.html